Romantikken

=Romantikken= Romantikken varte fra ca. 1800 til 1900.

I denne perioden ble personlige følelser og fantasi viktig. Komponistene fikk også fokus på å utvikle en egen, personlig stil.

Det er vanlig å tenke at den romantiske kunstneren ofte drømte etter eventyr, eller levde seg inn i drømmeverden.Den romantiske kunstneren bodde gjerne i en by, men lengtet gjerne til et annet liv - tilbake til naturen. Man hadde en lengsel til noe større enn den tilværelsen de er i til daglig, en tilværelse der man kan være mer i pakt med seg selv.

I romantikken får man individet i sentrum, og også den geniale kunstner. Virtuosen er også noe nytt som kommer i romantikken. En virtuos er en musiker med særlige evner på sit t instrument. Virtuosen briljerer med særdeles god teknisk kontroll, og kan utføre lange og raske løp eller spesielt høye toner tilsynelatende uten vanskeligheter. Eksempler på virtuoser er Paganini, Liszt og Ole Bull.

I romantikken ønsker man å ta tilbake fokuset fra fornuften, altså er det en mot-reaksjon på tidligere tankegang


 * Interesse områder til romantikerne:**

1. Fortidsdyrking - man blir interessert i fortiden, og man brukte ofte legender og sagn fra tidligere tider som inspirasjon til kunsten. (Eks. Wagner har skrevet flere operaer som baserer seg på middelaldermyter) Det at man blir mer interessert i fortiden fører også til musikkforskning. Man begynner å forske på hvordan musikken hadde vært før, og gjenoppdager dermed mange eldre komponister. Dette fører til at man begynner å gi ut musikk fra tidligere tider. Et eksempel på en komponist som ble gjenoppdaget i romanikken er Bach (1829).

2. Det fantastiske og overnaturlige - eks. Dovregubbens hall

3. Det fremmedartede og eksotiske -eks. Anitras Tanz

4. Nattlige stemninger

5. Naturen

Deles inn i to retninger
Man tenker som oftest at den romantiske musikken deles inn i to retninger, moderat retning og radikal retning.

Moderat retning
Innen den moderate retningen er det for det meste brukt absolutt musikk. Absolutt musikk vil si musikk for musikkens skyld. Altså musikk som skal nytes, og som ikke laget for å beskrive eller forklare noe. Den moderate retningen baserer seg på klassiske formprinsipp, altså symfonier, sonater o.l. Harmonikken er funksjonell, og har et tydelig tonalt sentrum. Forbildet til den moderate retningen er Beethoven, da særlig den senere musikken hans.

Brahms, Scubert og Mendelsson
 * Komponister:**

Symfonier, Sonater, Lied: (kort stykke for piano og sang), en satsigt karakterstykke(et stykke som representerer noe, beskrive en liten stemning (nocturne)) for klaver
 * Viktige verktyper:**

Johannes Brahms: Hungarian Dance No.1

Radikal retning
Innen den radikale retningen er det for det meste brukt programmusikk. Programmusikk blir forklart mer nøye lengre nede på siden, men kort sagt så kan man si at det er musikk som forteller en historie. Musikken skal altså uttrykke noe utenom musikalsk. Den radikale retningen bryter med klassiske formprinsipp, og bruker mye kromatikk.

Hector Berlioz, Richard Wagner, Richard Strauss, Franz Liszt
 * Komponister:**

Programsymfonier, Symfoniske dikt, Opera, Lied, ensatsige karakterstykker for klaver.
 * Viktige verktyper:**

Paul Dukas: The sorcerer's Apprentice

Programmusikk
Programmusikk er ren instrumentalmusikk, det er ikke noen form for tekst eller sang i musikken. Av å til fikk man utdelt en tekst i programmet på konserten, slik at man kunne lese den mens man hørte på konserten. Hvis man ikke fikk utdelt noe tekst var det meningen at man skulle forestille seg handlingen i stykket ut fra musikken alene. Programmusikk var noe helt nytt da det kom, ingen hadde skrevet en historie på denne måten og fortalt den på en slik måte før.

"Idèe fixe" er noe typisk for programmusikken. Det er en fast idè/ledemotiv som skal minnes oss på noe, eller lede tankene våre mot en bestemt ting. Hver ting som vår tanker skal ledes mot, da gjerne flere ganger, får sitt eget motiv.

De som støttet programmusikken i romantikken tilhørte den radikale retningen.

Programsymfoni:
En programsymfoni er en symfoni skrevet som programmusikk. Programsymfonien er skrevet til noe som skal uttrykkes, og som det ofte følger med en tekst som forteller handlingen.

Et eksempel på en komponist som skrev programsymfonier er Hector Berlioz (1803 - 1869). Han skrev for eksempel: Symfonie Fantastique - "Episoder fra en kunsters liv" i 1830.

Symfoniske dikt:
Et symfonisk dikt er mye av det samme som en programsymfoni, men mye kortere. Forskjellen på en programsymfoni og et symfonisk dikt er faktisk kun antall satser, et symfonisk dikt har nemlig kun en sats.

Noen eksempeler på en komponist som skrev symfoniske dikt er Franz Liszt (1811- 1886), Smetana, Richard Strauss, Jean Sibelius og Johan Svendsen.

Jean Sibelius skrev Finlandia, som er et symfonisk dikt om Finland. Siden Sibelius er fra Finland gjør det at han skrev et symfonisk sikt om fedrelandet han til en nasjonalromantiker.

[|Jean Sibelius: Finlandia]

=Analyse av et romantisk verk=

[|Dietrich Fischer-Dieskau – Erlkönig, D. 328]

Besetningen i stykket er Piano og en sanger. Originalt er tonearten i stykket moll (g-moll), men hva sangeren synger varierer. Fortelleren og sønnen synger i moll, mens faren synger litt i både dur og moll. Alvekongen synger i dur. Stykket går i firedelt takt, og synges på tysk. Epoken stykket er skrevet i er Romantikken.

Stykket går i en ”sangsirkel”, det er en slags serie av 3 ”sanger”/”karakterer” som er bundet sammen av en forteller. Det er brukt mye forskjellig dynamikk, både en del crescendoer og diminuendoer og også kraftige, overraskende overganger. Stykket starter svært sterkt, før fortelleren kommer inn er det en liten diminuendo. Når faren synger varierer dynamikken, han synger alt i alt relativt sterkt. Alvekongen synger ganske svakt, og det blir dermed en ganske brå overgang når sønnen sin del begynner. Dynamikken i stykket er mye med på å skape karakterene. Sønnen synger sterkt og relativt lyst, noe som sammen med mye dissonanse mellom guttens stemme og pianoet er med på å understreke guttens fortvilelse. Stykket har for det meste funksjonell harmonikk, akkordene passer til tonearten og høres ikke dissonerende ut. Unntaket er hvor sønnen synger, hvor harmonikken er ikke-funksjonell, og høres dissonerende ut. Pianoet spiller for eksempel C og D samtidig som gutten synger en Ess. Linjene i stykket er lange, det blir slik at en karakter sin stemme oppfattes som en linje. Ser man mer inn i linjene innenfor det hver enkelt karakter synger er linjene ganske korte, og delt opp av små pianobiter. Overstemmen i pianoet har konstante trioler Bassen har i begynnelsen av stykket også trioler og fjerdedeler ca. annenhver takt, triolene fra denne delen dukker opp flere ganger under sangen. Dermed før man en relativt gjentagende rytmikk i bassen. Under sønnen sin stemme varierer derimot bassen, der er det brukt kun halvnoter og noen få fjerdedeler. En vanlig oppfatning er at pianoets overstemme tenker man ofte er hesten som løper. Bassen er med på å skape et ”skummelt”/illevarslende preg. Sønnens rop blir sterkere og lysere for hver gang han synger. Mot slutten av stykket øker også tempoet, før det blir saktere igjen når hesten med far og sønn kommer fram. Før den siste linjen, “In seinen Armen das Kind war tot”, stopper pianoet. Stykket avsluttes med en dur akkord etterfulgt av en mollakkord. Det at det kun er en sanger og ett piano tilsier at det er en lied. Noe man kan finne i en lied er sangsirkler, dette finner men også i dette stykket. Lieder er en stilform som ble utviklet i romantikken, dermed kan man trygt si at stykket er skrevet tidligst da. Andre trekk som tilsier at stykket ble skrevet i romantikken er det fantastiske og overnaturlige. Alvekongen er en overnaturlig skikkelse, og passer derfor godt innen for det fantastiske og overnaturlige. Nattlige stemninger finner man også, handlingen i stykket er satt til midt på natten, og det setter også sitt preg på musikken. Musikken i romantikken blir gjerne delt inn i to retninger, Lied er en av de viktige verktypene innen begge retningene. Det er mye bruk av kromatikk, og musikken forteller en historie. Dette er typisk for den radikale retningen. Det er på den andre siden for det meste bruk av funksjonell harmonikk og det er klart og tydelig det som skjer. Melodien er, som tidligere sagt, enkelt og med lange linjer. Temaet er også tilbakevendene, med små endringer, da spesielt innen pianoet og sønnens sang. Det er store dynamiske forskjelliger, klangen kan både noen ganger være tett og andre ganger svært gjennomsiktig. Dette er alt typisk for den moderate retningen. Altså vil jeg fastslå at dette er musikk innen den moderate retningen, men med noen innslag av den radikale retningen. En komponist som skrev mye Lied innen den moderate retningen under romantikken, og som var tilhenger av sangsirkler er Franz Schubert. Dermed er det logisk å tenke at stykket er skrevet av han. Ut i fra teksten er det lett å forstå at dette stykket er Erkönig, det er spesielt tydelig i teksten sønnen synger. Ordet Erkönig blir nevnt minst en gang hver gang sønnen synger.

**Nasjonalromantikken**
Under romantikken var det en kraftig fremvekst av nasjonalfølelse. dette gjaldt spesielt for utkantland i Europa, og ganske mange nye stater. De store, viktige landene trengte ikke noe nasjonalromantikk. De var jo allerede store, og hadde allerede hatt mange viktige komponister. Man kan tenke at nasjonalromantikken ble dannet ved at man tok et utgangspunkt i folklore, før man la til litt romantiskmusikk. Mange av komponistene i denne retningen skreve både litt radikal musikk og litt moderat musikk. Komponistene blir altså stående i en slags mellomposisjon mellom de to store retningene.

Noen viktige land for nasjonalromantikken var Norge, Finland, Russland og Tsjekkia.

Waldemar Thrane (1790 - 1828), en av de første, store norske komponistene. De fleste norske komponistene i denne perioden fikk musikkutdannelse, enten i Leipzig eller København. Dette gjaldt bla. Kjerulf, Nordraak, og Grieg, dette er med på å gjøre at mye av deres musikk er influert av tysk musikk.

**Det viktige som skjer i Norge på 1800-tallet:**
Eventyr blir skrevet ned, type Asbjørnsen og Moe - dette gjør også komponistene!

Folkemusikkinnsamling: Ludvig Mathias Lindeman (1812 - 1887) Edvard Grieg (1843 - 1907)

**Trekk fra norsk folkemusikk:**
- Liggetoner - en lang tone som ligger i bunn, under en melodi. - Åpne kvinter - en treklang hvor du utelater tersen. - Totaktsmotiv - et motiv som varer i to takter, og som gjerne gjenntas. - Forsiringer/ornamentikk - forslag, triller osv. - Rytmikk som er hentet fra typiske norske danser - halling (2/4), gangar (2/4), springar (3/4)

**Andre viktige sjangre:**
Lied - lied betyr sang på tysk, lieder er typisk for den romantiske musikken. Typisk for de norske liedene er at det er norske sanger med norske tema og norske tekster. Mannskor - En norsk komponist som skrev for mannskor er Halfdan Kjerulf (1815-1868)

Lytteeksempler på Norsk nasjonalromantisk musikk: "Brudeferden i Hardanger" "Synnøves sang"

Kilder:
[|http://www.wikipedia.org]

[|http://www.snl.no]

[|http://www.uio.no]

[] ekko 1

= Bilder: = [] [] = =