Wienerklassisismen

=**Wienerklassisismen**=
 * 1770 - 1820**

Musikken i wienerklassisismen var formklar og sterkt tonalt forankret, perioden bygger på en omfattende sammensmeltingsprosess med bidrag fra mange komponister i Mannheim Böhmen, Wien, Italia osv. De tre største wienerklassikerne er Haydn, Mozart og Beethoven, disse vil mye av denne "pagen" dreie seg om.

**Ludwig Van Beethoven**
Beethoven ble født i 1770 i Bonn, Tyskland, og døde i 1827 i Wien i Østerrike. Han kom fra en fattig familie, og hadde en far som var alkoholiker. Faren tok med seg unge Ludwig til et kor, og der oppdaget han Ludwigs musikalske talent. Beethoven begynte å komponere når han var ca. 20 år, og fikk etterhvert undervisning av Haydn i Wien.

Han var en "Freelancer" innen musikken. Han skrev dermed ikke verk til en bestemt person, men skrev til alle som hadde penger til å betale. Beethoven mistet hørselen da han var ca. 28år, men fortsatte å komponere etter at han ble døv.

Beethoven skrev symfonier fra 1800 og fram til 1824. Den første symfonien Beethoven skrev er typisk wienerklassisk, den neste symfonien hans var litt "på kanten" mellom to verder.
 * Symfonier:**

Beethovens symfonier deles ofte inn i 3 perioder:
 * Wienerklassisk preg** - symfoni nr. 1 og 2
 * Selvstendig** - symfoni nr. 3, 4, 5 og 6
 * Fremtidsrettet,** denne perioden hadde innslag av det som skulle bli den romantiske stilen, og var en foreløper for stilen - symfoni 7, 8 og 9

Eroica symfonien - symfoni nr. 3 Eroica symfonien ble dedikert til Napoleon, som man oftest tenker at Beethoven beundret sterkt. Senere fikk Beethoven andre tanker om dedikasjonen, og symfonien ble dedikert til [|Prince Franz Joseph Maximillian Lobkowitz]. Den andre satsen i symfonien er ganske "sørgene", og blir ofte spilt under store begravelser. (eks. kong Olav sin begravelse)

Noe som er typisk for Beethovens musikk, er at dynamikken varierer svært mye. Han satt store motsetninger opp mot hverandre, både mellom satsene, og innenfor hver sats.

Skjebnesymfonien - symfoni nr.5 Førstesatsen i symfonien er skrevet slik at det skal høres ut som om skjebnen skulle banke på døren. Flere har spekulert på om dette kan være fordi han merket han begynte å bli tunghørt. I tredjesatsen kommer bankemotivet, fra første sats, tilbake, men denne gangen er motivet "omformet" ved at motivet har blitt satt i en annen toneart og fått annen betoning.

Pastorale - Symfoni nr. 6 Symfoni ny. 6 er programmusikk, det vil kort sagt siat musikken tar utgangspunkt i en story. (Hva programmusikk er står nærmere forklart i artikkelen om romantikken). Hver sats i symfonien har fått sitt eget navn, noe som er ganske spesielt.

Sats 1: Glade følelser over å komme seg ut på landet Sats 2: Scenen ved bekken Sats 3: Bøndenes lystige samhver Sats 4: Tordenvær Sats 5: Gjeter sang, glade og takknemmelige følelser etter tordenværet.

Korsymfonien - Symfoni nr. 9 Symfoni nr. 9 består av orkester, solister og kor. Det å bruke kor i en symfoni er noe helt nytt og unikt på Beethovens tid. Denne symfonien ble skrevet mens Beethoven var fullstendig døv, noe som sier ganske mye om hvor musikalsk han var. 5. satsen er "Ode til gleden", dette temaet begynner når koret kommer inn etter ca. 13 min.

**Kammermusikk**
Kammermusikk er musikk fremført av mindre besetninger. Disse besetningene kan for eksempel være duo, trio eller kvartett. Den vanligste besetningen er strykekvartett, som består av 2 fioliner,en bratsj og en cello. Typiske for kammermusikken er at den fremføres som oftest i mindre, mer "intime" lokaler. Musikken spilles også som regel uten dirigent, og har et solistisk preg.

Kvartett nr. 1 - op. 18 - 3. sats scerzo molto allegro

[|Kvartett nr. 4 - "Den første romantikker"] Kvartetten ble publisert i 1801, man regner med at den ble skrevet mellom 1798 og 1800.

De siste kvartettene Beethoven skrev kalles ofte "de gale kvartettene". Han hadde mistet hørselen og musikken ble derfor mye mer disonerende enn man var vant til på den tiden.

Kvartett nr.13 . op.130 - 5 sats "Cavatina" Slutten av kvartett nr. 13 ble publisert som et eget verk, Opus 133 "Große Fuge".

Joseph Haydn
Joseph Haydn ble født i 1732, og døde i 1809. Han hadde sitt eget orkester, og oppgavene hans var å skrive musikk, dirigere og arrangere opera. I løpet av sitt liv skrev Haydn 104 symfonier.

**Strykekvartetter**
Haydn regnes som styrkekvartettenes far, han skrev selv ca. 80stykker. Han skrev strykekvartetter fra ca. 1750. Strykekvartettene bestod av 2 fioliner, bratsj og cello. Bratsjen og celloen erstattet chembalo som komp, andrefiolinen var også ofte med som komp.

Op. 33 nr. 2 "spøken" 4. sats Fjerde satsen i kvartetten kalles "Spøken" eller "The Joke". (1781)
 * Tidligere og sene kvartetter**

Haydn gikk fra en galant stil til en mer typisk wienerklassiskstil og videre til "romantikk" De tidligere komposisjeonene er "enklere", de er komponert slik at de høres mye enklere ut -selv omde ikke er enklere å skrive

Op. 76 nr 2 "Kvinten" 1. sats Stykket ble skrevet mens han var i London, og er inspirert av Big Ben. I kvartetten bruker Haydn obligat komp. Dette vil si at alle stemmene blir mer selvstendige, og fletter seg inn i hverandre. Kvartetten er også monotematisk, det vil si at det er ett grunntema som gjentas og gjentas. I dette tilfellet er det lyden av "Big Ben". (1796/97)

**Symfonier**
Symfoniene til Haydn har 4 satser: 1. Hurtig, sonatesatsform (forklart lengre nede) 2. Som oftes langsom 3. Menuett: ABA-form, hvor B-delen skiller seg veldig ut. Går i 3/4-takt 4. Hurtig, Rondoform: ABACADAEAFA...- form

En tidlig symfoni: nr. 6 - "Morgensymfonien" (ca.1767) En sen symfoni: nr. 94 - "Paukeslagsymfonien" (ca. 1791)

**Wolfgang Amadeus Mozart**
[|Wolfgang Amadeus Mozart] ble født i 1756, og døde i 1791. Mozart var et vidunderbarn, og var kjent som dette i Europa i ung alder. Han begynte å skrive symfonier allerede i 8års alderen (Symfoni nr. 1 (K16) i ess-dur). Sitt første mesterverk skrev Mozart i en alder av 17.

I dag tror man at Mozart har skrevet 41 symfonier, men vi kan ikke være sikkre på om alle egentlig er hans egne. (Eks. symfoni nr. 3) Det finnes også flere symfonier som vi tror kan være Mozart sine, men som han ikke har fått kreditt for fordi man ikke kan være sikre. De tre siste symfoniene Mozart skrev har blitt kåret til å være noe av det beste innenfor sjangeren symfonier.
 * Symfonier**

Symfoni nr 41 "Jupitersymfonien" - Allegro Vivace Jupitersymfonien regnes som den mest kjente symfonien til Mozart. Symfonien er en del større en Mozart sine vanlige symfonier. Kallenavnet "Jupitersymfonien" er ikke Mozart sitt kallenavn på symfonien, men noe som er funnet på i senere tid.

Mange mener at symfoni nr. 35, 36 og 38 er verdt å merke seg:

Nr. 35 - Haffnersymfonien, oppkalt etter familien Haffner - K385 - 1782 Nr. 36 - Linz-symfonien - mozarts aller mest spilte symfoni - K425 Nr. 38 - Prahasymfonien - Urframført i Praha, derfor den fikk det navnet - K504 - sent 1786

Kammermusikk:
Kammermusikk er musikk fremført av mindre besetninger. Disse besetningene kan for eksempel være duo, trio eller kvartett. Den vanligste besetningen er strykekvartett, som består av 2 fioliner,en bratsj og en cello. Typiske for kammermusikken er at den fremføres som oftest i mindre, mer "intime" lokaler. Musikken spilles også som regel uten dirigent, og har et solistisk preg

Mozart skrev kammermusikk både for amatører og proffe. I alt skrev han 23 strykekvartetter, hvor 6 av verkene var dedikert til Haydn.

K590 - Strykekvartett nr. 23 Strykekvartetten var den tredje, og siste av Preussenkvartettene. Kvartetten ble skrivet for, og dedikert til kongen av Preussen, [|Friedrich Wilhelm II], som var en amatørcellist.

Mozart skrev også flere kvintetter. En kvintett består ofte av 2 fioliner, 2 bratsj og en cello. Ett eksempel på en av disse kvintettene er: K516 - Strykekvintett nr. 3

Den kvintetten Mozart selv ble mest fornøyd med var en kvintett for piano, obo, klarinett, fagott og horn i Eb-dur (K457)

=Sonatesatsform= Sonatesatsformen finner vi igjen i nesten alle standar verk i Wienerklassisismen, for det meste i førstesatsen til et verk. Typiske for sonatesatsformen er at man finner kontraster innen for en sats. Sonatesatsformen er bygget opp av en A-del, en B-del og til slutt A-delen igjen.

Under er det tabell som viser hvordan sonatesatsen er bygget opp:

Tonikatoneart Dominanttoneart Dominanttoneart || Modulerer || **Hovedtema:** Tonikatoneart Tonikatoneart Tonikatoneart || Tonikatoneart Tonikas parallelltoneart Tonikas parallelltoneart || Modulerer || **Hovedtema:** Tonikatoneart Tonikas varianttoneart Tonikatoneart || = = = =
 * Del: || ======**A**====== || ======**B**====== || ======**A**====== ||
 * Navn: || Eksposisjon || Gjennomføring || Reprise ||
 * Innhold: || Et hovedtema, etterfulgt av et sidetema. Til slutt kommer det en epilog. || Tematisk arbeid. || Hovedtema, sidetema, Coda (Hale/slutt) ||
 * Toneart hvis dur: || **Hovedtema:**
 * Sidetema:**
 * Epilog:**
 * Sidetema:**
 * Coda:**
 * Toneart hvis moll: || **Hovedtema:**
 * Sidetema:**
 * Coda:**
 * Sidetema:**
 * Coda:**

= Kilder: =

[|http://www.wikipedia.org]

[|http://www.snl.no]

[|http://www.uio.no]

= Bilder: =

[|Rekviem for Mozart-effekten - Ballade.no]